ředitel Dopravních staveb Brno
milovník šachů, bowlingu a cyklistiky
spoluautor knihy Gens una sumus
[09.01.2015 08:55:16]
Pokud chce člověk někdy v něčem opravdu vyhrát, a v běžném souboji by přitom neměl moc navrch, tak mu pro zvýšení šancí na výhru, většinou nezbývá nic jiného než podstoupit zvýšenou míru rizika. Jedním ze způsobů jak výrazně zvýšit riziko, vyostřit konflikt, respektive vsadit někdy úplně vše jen na jednu kartu; je použít gambit. Smyslem gambitu je obětování určité hodnoty (materie, bezpečí apod.) za získání hodnoty jiné pro nás v tu chvíli důležité (např.: aktivita, bleskový útok, znepřehlednění situace). Použitím gambitu se samozřejmě vzdalujeme remíze, ale o to více se přibližujeme (v tom lepším případě) vytoužené mnohdy až triumfální výhře, anebo (v tom horším případě) až katastrofální prohře. Je dobré ještě říci, že gambitový postup si volíme dobrovolně, někdy nám totiž nezbývá ve složité situaci jiný postup než na hraně, ale to potom není gambit, ale vynucená riskantní hra (či život). Gambity se samozřejmě dají hrát nejen v šachu ale například v politice (povolební návštěva na Hradě), vojenství anebo i v našem běžném, ať už pracovním či osobním životě. Tady bych ale doporučoval jejich používání spíše v mladším věku. Osobně mám názor, že člověk má právo na větší počet „omluvitelných“ chyb a omylů tak do třiceti let. Do tohoto věku by se měl většinu věcí naučit, vyzkoušet a potom už se tolik nemýlit a neprohrávat. Později mohou naše prohry z neuváženého rizika vyznívat i trochu trapně.
V šachu na rozdíl od běžného života se ale gambity dají hrát v jakémkoliv věku, v naprosté většině partií je to i ku prospěchu samotné hry. Gambity zvyšují zajímavost, kreativitu a krásu šachu.
Jedním z nejznámějších gambitů je tzv. Skotský gambit, je jednou z podmnožin Skotské hry. Název Skotský se datuje od roku 1824, kdy se hrál korespondenční zápas Edinburgh-Londýn. Skotští hráči měli bílé figury a partii vyhráli. A právě pořadí tahů, které tehdy zvolili, se od těch dob nazývá Skotskou hrou resp. skotským gambitem. Toto zahájení se v průběhu šachové historie stalo jedním z nejprobádanějších a asi i proto nenacházelo mnoho prostoru v repertoáru šachových mistrů. K opětovné renesanci Skotské hry přispěl na konci dvacátého století i enfant terrible světového šachu Garri Kasparov. Konkrétně např. v zápase o titul mistra světa s Anatolijem Karpovem v roce 1990. Tehdy jednu Skotskou hru vyhrál a jednu remizoval. (Poprosil bych případně pana Kalendovského nebo někoho jiného, zda neznají nějakou neznámou perličku či zajímavost spojenou se Skotskou hrou).
V poslední době se tři Skotské gambity ocitly i na mé šachovnici. Možná Vás průběh těchto partií zaujme.
Chládek Vlastimil (2058)
Stricová Zuzana (2174)
Česko – slovenský zápas manažerů, Praha 8. 11. 2014,
Rapid na dvakrát patnáct minut, 1. kolo
1.e4 e5 2.Jf3 Jc6 3.d4 exd4 4.Sc4
Právě tyto úvodní tahy charakterizují Skotský Gambit 4. … Se7 5.c3 Jf6 6.e5 Jg4 7.cxd4 d5 8.Sb3 h5 9.Jc3 Se6 10.0-0 Jh6 11.Sxh6
Vždy je dobré znemožnit soupeři rošádu 11. … Vxh6 12.Vc1 h4 13.Dd3 Ja5 14.Je2 Jxb3 15.Dxb3 b6 16.Vc3 Sg4 17.h3 Sf5 18.Jf4 c6 19.Vfc1 Dd7
Nyní nastává ten pravý čas na rozvrácení černé pozice 20.e6 Sxe6 21.Vxc6 Sd6 22.Je5 Sxe5 23.dxe5 d4 24.Db4 Vd8 25.Vd6 De7 26.Dxd4 g5 27.Jxe6 Vxe6 28.Vd1 Vexd6 29.exd6 De6
30.Vd3 Dg6 31.Ve3+ Kf8 32.d7 Db1+ 33.Kh2 Dg6 34.Dh8+
1:0
Chládek Vlastimil (2058)
Mikuláš Dušan (2073)
Česko – slovenský zápas manažerů Praha 8. 11. 2014
Rapid na dvakrát patnáct minut, 3. kolo
1.e4 e5 2.Jf3 Jc6 3.d4 cxd4 4.Sc4 Jf6 5.0-0 Sc5 6.e5 d5
Jedna z mnoha dalších do hloubky probádaných variant Skotského gambitu 7.exf6 dxc4 8.fxg7 Vg8 9.Ve1 Se6 10.Sg5 Dd5
(tento tah by měl být již takřka rozhodující chybou. Správným tahem v této pozici je 10. … Se7) 11.Jc3 Df5 12.Je4 Se7 13.Sxe7 Kxe7 14.Jxd4 Jxd4 15.Dxd4 Vad8 16.Dxa7 Vxg7 17.Dxb7 Df4 18.Db4+ Ke8 19.Dc3 Kf8
(tuto pozici by měl průměrný hráč poměrně snadno vyhrát. Já jsem ale u šachovnice spal a zbytečně dlouze promýšlel jednotlivé tahy. Lebedil jsem si v poklidu i pod dojmem toho, že se za každý tah přidává navíc třicet vteřin. Teď mi do konce časového limitu zbývaly už jen dvě minuty a náhle mi došlo, že zde se na rozdíl od vážné partie přidávají za každý provedený tah jen tři vteřiny. Lehce jsem zpanikařil, moje do té doby vcelku solidní hra se rozpadla a já začal kupit převážně jen slabé tahy). 20.Df6 (Variantu 20.De3 Dg4 21.Dc5+ Vd6 22.g3+- jsem viděl, ale začal jsem se čehosi bát a naivně si i myslel, že výhra přijde sama) 20. … Dxf6 21.Jxf6 Vd2 22.a4 (na tento postup jsem spoléhal, ale byl to špatný odhad situace. Výhra by mi neměla uniknout po 22.Vac1 c3 23.b3+-) 22. … Ke7 23.Je4
(23.Jh5! Vg5 24.Jf4 Vxc2 25.Ve2 by mělo k výhře stačit, ale já už jsem byl mentálně smířený s remízou, neměl jsem drive na boj o výhru) 23. … Vxc2 24.a5 Vg8 25.Jc5 Va8 26.Jxe6 fxe6 27.a6 Vxb2 28.Vec1 c5 29.Vxc4 Vxa6
remíza
Chládek Vlastimil (2058)
Pecha Tomáš (2217)
Druhá liga E, Moravská Slávia – Lipovec A
1.e4 e5 2.Jf3 Jc6 3.d4 exd4 4.Sc4 Jf6 5.0-0 Jxe4 6.Ve1 d5 7.Sxd5 Dxd5 8.Jc3 Da5 9.Jxe4 Se6 10.Jeg5 0-0-0 11.Jxe6 fxe6 12.Vxe6 Dd5 13.De2 Sc5 14.Sg5 Vf8 15.Ve4? h6? 16.Sd2 Vd8 17.a3 Vhf8 18.b4
(zde jsem nepochopitelně přehodil tahy. Tušil jsem, že správné pořadí tahů je nejprve 18.Dd3 – zablokovat pěšce d4 a postupně zesilovat pozici. Ve své nesoustředěnosti jsem ulétl v myšlenkách, zapomněl na souvislosti a zahrál b4?) 18. … d3 19.cxd3 Jd4 20.Jxd4 Sxd4 21.Vf1 Sf6 22.Sf4 Dxd3 23.Dxd3? (23.Vf1 – c1) 23. … Vxd3 24.Vc4 Vc3 25.Vxc3 Sxc3 26.Sxc7 Sc3 – b2
Tato pozice mě při domácí analýze fascinovala. (Velmi by mě zajímalo, zda by někdo, pokud se dostane až sem, fundovaně odhadl, jaké by měl mít ELO hráč, jenž v hrané partii této pozici zcela porozumí.) Tah 26.Sxc7 byl správný, ale když jsem ho prováděl, tak jsem vůbec netušil o co se na šachovnici jedná. Po tahu 26. … Sb2 jsem se bál zahrát 27.Vb1!!, kvůli 27. … Ve8. Nelíbila se mi kombinace různých hrozeb černého (nesmysl), a tak jsem zahrál; ač jsem si byl stoprocentně jistý, že tam střelec vůbec nepatří; trapný tah 27.Sg3?. Nebudu zabíhat do podrobností, ale doma mě až vzrušovalo, že např. A) 27.Vb1 Ve8 28.Kf1 Sxa3 29.Sf4 Ve4 30.Sd2 černý střelec je náhle mimo hru, někdy hrozí i jeho chycení. Na výhru může hrát jen bílý. B) 27.Vb1 Sxa3 černý střelec opouští diagonálu a1 – h8, takže ihned 28.Se5!! a opět stojím s dominátorem na e5 jasně lépe.
V sobotu před touto partií jsem hrál mezinárodní bowlingový turnaj v Bratislavě. Probojoval jsem se až do nejužších finálových kol. V semifinálovém souboji na jednu hru se mi na bowlingové „šachovnici“ po prvním hodu objevily velké parohy (kuželka 4 a 6). Z televize vím, že profíci shodí jednu, neboť i ta může rozhodovat. O nic jiného se ani nějakou riskantnější kombinací, spojenou se shozením obou kuželek, nepokouší. Já jsem byl ale vyhecovaný na maximum, věřil jsem si, chtěl jsem vyhrát, ani vteřinu jsem nepřemýšlel, že bych se měl spokojit jen s jednou kuželkou.
Šel jsem do rizika štěstí naproti a ono mi přálo. Dorazil jsem obě dvě!! Právě tento pocit zdravého nekompromisního sebevědomí mi v poslední době v šachu chybí. Tah 27.Sg3 to jen dokumentuje, nevěřím si. Měl bych více trénovat! V dalším průběhu partie jsem ještě asi v některé chvíli mohl dosáhnout remízy, ale už jsem to nedokázal.
27.Sg3 Sxa3 28.Va1 Sxb4 29.Vxa7 Ve8 30.h4 Ve7 31.Va4 Ve4 32.Kh2 b5 33.Va7 Ve7 34.Va8 + Kb7 35.Vb8 + Kb6 36.Kh3? Sc5 37.Kg4 b4 38.Kf5 Sb6+ 39.Vc8+ Kb5 40.Se5 Sxf2 41.Vb8+ Kc4 42.Vc8+ Kd5 43.Vd8+ Kc4 44.Vd2 Se3 45.Vc2+ Kd3 46.Vc8 Vxe5 + 47.Kxe5 Sd4+ 48.Kd5 b3 49.g4 b2 50.Vb8 Sc3
0-1
P.S. Přikládám několik fotek z letošní vycházky Moravským krasem.
27.01.2015 19:12:14 | Jaroslav Hájek
Ahoj Vlastíku, obracím diskusi zpět k šachu. Podruhé jsem si přehrál všechny tři gambitové partie a musím uznat, že v mém věku se již nové zahájení učit nebudu. V mládí to byl královský gambit, dnes už (jen občas), dámský. Moc děkuji za podporu 53. Šachových Zaječic i dárky a rádi Vás, cyklisty, 30. - 31. 5. 2015 přivítáme. Znovu jsem si přečetl začátek Tvé knihy Poděkování andělům a pochopil souvislosti. Tak ať se Ti v roce 2015 daří v práci, ve sportu i v dámském gambitu.
13.01.2015 18:20:34 | Alois Kunc
Mě slova Muhameda Abbase v Hydeparku taky nepřesvědčila, ba naopak. Souhlasím se slovy mnohokráte a mnohde již řečenými, že jestliže oni k nám přišli a naše země je hostí, pak by bez výhrad měli přijmout za své naše zvyklosti a nesnažit se cokoli měnit. (Vadilo mi už jen to, že pan Abbas chtěl, aby se muslimové v Česku mohli řídit svým právem. Když pominu všechna jasná negativa s tím spojená, už jen to, aby se před zákonem rozlisšovali lidi z pohledu náboženství, mi připadá jako úplná hovadina.)
A kdyby vznikla nějaká společná doktrína, která by určovala společný postoj zemí EU k islámu, určitě by to na škodu nebylo, zvlášť když je vidět, že libozvučná ale laciná hesla typu "Jednota v rozmanitosti" evidentně nefungují.
Hezký večer
Lojzík
13.01.2015 16:55:44 | Pavel Minařík
Ahoj Vlastiku i všichni přispivatelé!
Je neuvěřitelné, co rozproudila jediná otázka od Ladika, která byla veřejně položena. A tak se také připojím... Já, s jistou znalostí Koránu, systému uvažování muslimů ( vzdělaných muslimů ), a se silnou výzvou k pracovnímu angažování se v Afghánistánu, jsem přesvědčen, že to z jejich pohledu byl gambit. Dle mých zkušeností s komunitou vzdělaných muslimů, se i tito v mezních situacích, výhradně řídí Koránem, a nikoli chladnou logikou, nebo kalkulem, jak jsme nastaveni my, evropané... Takže to, co se stalo v Paříži, vzhledem k profilu aktérů, mne vůbec nepřekvapuje... Aktéři prostě ve svém strastiplném a nenaplněném životě došli do mezní situace, kdy se rozhodli aplikovat gambit, a obrátili se ke Koránu... Multi-kulti v Evropě evidentně selhalo, nikdo to nechce přiznat, a situace nemá dobrého řešení... A to my zde v ČR a to i muslimská komunita, jsme na tom naprosto skvěle. Kéž tento stav zůstane zachován co nejdéle, nejlépe natrvalo. Situace je tak dobrá, protože zde žije skutečně naprosto minimální minorita. Nicméně plíživá vzestupná tendence zde je, slučování rodin, konverze, pak sňatky, atd... Já se všude ve světě striktně vyvarovávám jakýchkoliv kulturních nebo náboženských konfliktů, zcela ctím pravidla prostředí, ve kterém se nacházím, nikdy bych se nesnažil hostitele převracet na " svou víru ". Ale naopak to tak velkorysé není. Mé doporučení je: Komunikujme, spolupracujme, obchodujme, cestujme, poznávejme, ale nemíchejme se a nevměšujme. My zde, oni tam, každý dle svých historických pravidel. Mimochodem, Korán začíná velmi zajímavě, popisně.., Ve jménu Boha milosrdného, slitovného. Súra 96 KAPKA PŘILNAVÁ. Přednášej ve jménu Pána svého, který stvořil, člověka z kapky přilnavé stvořil! No a to jsme začali u gambitu a neivinného dotazu...
P. M.
12.01.2015 23:18:38 | mh
a) drobné upřesnění: Michel Houellebecq, b) téměř čtvrtina lidí v tomto údolí není zlá, po staletí prostě přirozeně jedna expanze střídá druhou, c) spoléhat na Izrael je alibizmus, lépe mrknout do zrcadla: Kosovo, konkvista, Wounded knee, Amritsar, Osvětim, zákaz antikoncepce v AIDSAfrice, evropský kolonialismus, semtamválka USA... d) začít od sebe? Zesílit pro epochu proměn a obstát?
12.01.2015 22:02:05 | ancien
Zachránit evropskou kulturu života už nelze, islamizace je neodvratná. Je to důsledek imigrační politiky socialistických vlád EU. Za přispění neobjektivních informací medií, zcestných „vědeckých“ studií o multikulturní společnosti, nesmyslného systému sociálních podpor a hlavně díky zakódovanému cíli islámu: expanze všemi prostředky. Ve Francii se to může odehrát v roce 2022 zcela demokraticky, tak jak to popisuje Michel Houllbecq ve své poslední knize.
Psát o zoufalství nad bídou uprchlíků, nad vyvražďováním křesťanů, nad terorem džihádistů v Izraeli je obtížné ve zkratce. Ale ano, pomáhejme maximálně jak to jde, ale tam kde žijí. Ti skutečně trpící a potřební stejně na emigraci nemají.
Kdysi Golda Mayer řekla: „Nebude mír do té doby, dokud nenávist matky, která připevňuje výbušninu na tělo svého syna atentátníka bude větší, než její láska k vlastnímu dítěti“. A nenávist matky má oporu v jejím náboženství – islámu. Podporujme Izrael, to je jediný skutečný štít proti islámu. A to už od dob jejich proroka.
Vlastíku, životní situace nejsou šachová partie, to bys musel hrát s protivníkem, který dodržuje stejná pravidla jako ty. Jak chceš hrát partii s tužkou v ruce, když proti tobě stojí protivník s kalašnikovem?
Přiznám se, že z této zjednodušené diskuze o zcela zásadních otázkách nemám tentokrát dobrý pocit.
12.01.2015 14:56:16 | Ladík
Ahoj Vlastíku,
myslím si, že není pořeba zpracovávat žádnou slžitou studii. Stačí pouze, aby zákony platily pro všechny občany STEJNĚ. Jak je možné v Evropě šířit nenávistnou ideologii, fyzicky krutě týrat vlastní ženy, ženit se s dvanáctiletými dívkami, zapalovat v noci automobily, vytvářet oblasti bez policejní kontroly, likvidovat oponenty (Theo Van Gogh, Ayaan Hirsí Alí), provádět vraždy dcer ze cti, .................Toto nechceme vidět ani řešit !
PS: Mějme pevně zavřené oči a ONI pak budou "laskaví".
Ladík
12.01.2015 10:07:32 | Vlastík
Děkuji za příspěvky. Pokusím se zareagovat. Na rozdíl od Giocozza si nemyslím, že atentát ve Francii byl z hlediska a pohledu islámistů špatným gambitem. Oni už jsou nevratně zakomponováni do evropského prostoru a nyní do nás svými činy chtějí zasít strach. My s vážnými tvářemi řešíme jejich mešity, jestli ano nebo ne. My řešíme jestli se mají zahalovat nebo ne, ale oni bez problémů a v přímém přenosu uřezávají lidem hlavy . Ano bojíme se, neboť oni se svým jednáním pohybují o několik řádů mimo všechny nám známé a uznávané mantinely lidského chování. Dva dny po atentátu ve Francii jsem viděl v Čt na Hydeparku jakéhosi ředitele islámu v ČR. Tomu člověku bych po shlédnutí pořadu nevěřil ani pozdravení a jsem přesvědčen, že on někde hluboko ve své duši s teroristy sympatizuje. Jejich čin považuje je za „spravedlivou odplatu“ za urážku Alláha. Myslím, že zcela jistě není sám a to je to nebezpečné.
Ancien ve svém příspěvku říká, že šachy jsou šachy a život je život. Tyto dva pojmy odděluje.
Možná se mýlím, ale já jsem přesvědčen, že jakákoliv situace v lidském životě se dá interpretovat a následně řešit přirovnáním k šachové partii. Pokusit se získat dívku, naučit se jazyk, vyhrát zakázku… A v kontextu toho třeba islám?
Myslím, že by měla vzniknout veřejnosti přístupná, hluboce podrobná, hluboce pravdivá a hluboce upřímná studie, rozebírající současný vztah islámu a Evropy, resp. nás Evropanů. Studie by následně měla označit a popsat cíle, kterých chceme vůči islámu dosáhnout a samozřejmě i to jak toto dokážeme. Nesměly by to samozřejmě být žádné podbízivé a laciné bláboly a žvanírna jak jsme u nás v Česku a Evropě zvyklí, ale tvrdá a nemilosrdná realita. Pravda bez příkras. A právě na základě této studie by mohla vzniknout jedna z prvořadých a pro členské státy Evropské unie závazných doktrín. My teď na rozdíl od islámistů nesmíme zvolit gambit, ale velmistrovský přístup. Sbírat výhodu po výhodě. Soupeř je totiž velmi silný, a my jsme ho kdysi dávno velmi podcenili.
Vlastík
(Jen tak na okraj, diskuze k blogu Za Anandem, ze dne 26.8.2010)
12.01.2015 10:06:35 | Vlastík
Nevím jestli je následující informace ve známosti. Já jsem ji neznal a byla pro mě velmi pozitivně překvapivá;Brněnský hráč Roman Chytílek se stal světovou jedničkou v korespondečním šachu!!
Skvělé, upřímná gratulace.
10.01.2015 16:02:28 | ancien
V minulém blogu mně poprosil „cadet“ jestli bych mu vysvětlil slovo pozér. Předpokládám, že ho toto slovo napadlo při čtení mého příspěvku a nikoliv při čtení blogu se záhadným vzkazem od snové Marie. Myslím, že „cadetovi“ nemusím nic vysvětlovat, protože už použitím toho slova říká, že ví, co znamená. Hned se přiznám: při psaní příspěvků na tomto šachovém serveru si tak sám někdy připadám. A to docela vědomě, i když jsem se zařekl, že jsem ve věku, kdy nechci nic předstírat. Tak proč vlastně? Důvodů je víc, tady uvedu jen tři:
Vlastíkovy blogy jsou takové morality: na konkrétní situaci ze svého života (většinou sportovního) roubuje obecnější závěr, jakési poučení. Někdy to skřípe a mám odlišný názor.
Těžko se vyrovnávám se servilně pochvalnými příspěvky, ve kterých autoři spíš ohlašují: tady jsem, četl jsem, chválím. Je ovšem obtížnější uplatnit svůj názor (pokud vůbec nějaký je), když je člověk i třeba malinko závislý. Takže se snažím vyvolat diskuzi, jen tak je blog živý.
Vlastík je svéráz (znám ho v několika podobách) už víc jak dvacet let. A rozhodně mu neuškodí příspěvek mírně oponentní. Stejně jeho názor nezměním, to vím.
A k dnešnímu blogu už jen stručně: život není šachová partie (i když mnozí si dokážou naplánovat několik tahů dopředu) a rizikové rozhodování nás čeká v každém věku. Čím jsme starší, tím rizikovější, protože čas na případné opravy chyb se krátí. A hodnocení je obtížné. (Např.: otázka pro pamětníky: jak byste hodnotili „životní gambit“ padesátníka, otce rodiny, který podepíše v roce 80 Chartu 77? Anebo dnes podepíše protest proti fungování arabské vekslácké mafie u nás? )
10.01.2015 09:41:15 | VH
Ak niekto hrá gambit, ukazuje, že sa nebojí prehry. Problémom je, ak sa v priebehu partie začne báť... Všetko je v hlave, najlepším liekom na zbavenie sa strachu je, ak sa hŕač rozhodne, že nikdy nedá neponúkne a ani neprijme remízu. Keď to urobí, zmení sa mu pohľad šachy.
09.01.2015 21:54:55 | martin h
supr článek Jen bych podotkl perličku, že ta druhá skotská (s ledem
) v zápase Kasparov - Karpov v r.1990 se hrála celé 3 dny....
09.01.2015 11:53:40 | giocozo
Tuto tragickou událost asi vůbec nejde spojovat s tak ušlechtilou hrou, jako jsou šachy. Šachy mají totiž jasná a srozumitelná pravidla. Ale pokud přeci jenom...přirovnal bych to k naprostému znásilnění pozice a nekorektní oběti.
09.01.2015 11:20:23 | Ladík
Ahoj Vlastíku, "Skotský gambit" mě velmi zaujal, ale po přečtení blogu mi vrtá hlavou jedna otázka. Je možné postup islamistů ve Francii nazvat gambitem? Ladík